Fikser du bordet?
Sidder benet løst?
Ja.
Går det godt, gutter? Derek?
Douglas?
-Okay, Kev. -Ja.
Jøsses.
Sikke smadret vi er, hvad?
-Hvorfor? -Hvorfor?
Fordi vi har haft samleje siden i går eftermiddags.
-Ikke sandt? -Jo.
Konstant lagengymnastik.
-Var jeg god? -Bestemt.
Der har I det, fra hestens mund.
-Ikke ilde ment. -Det er okay.
Okay.
Smut så med dig.
Tak, jeg nød det. Lækkert.
Jeg er godt tilfreds.
Lad mine nosser få lidt ånderum.
-Ja. -Ja.
Han ordner bordet.
-Gør han? -Ja.
Sikke en nat.
-Virkelig? -Ja.
Det går mig ikke rigtig på, Kev.
Hun var umættelig.
Ja, hold det for dig selv, okay?
Hun ville øverst på et tidspunkt.
-Tænk sig. -Stil ikke spørgsmål, Derek.
Hun begyndte at rulle hen mod mig, og jeg råbte: "Nej, nej, lad være!"
Ren Den Himmelske Freds Plads-massakre.
Tag efter tag efter tag efter tag.
Den var god.
Fantastisk! Jeg kan ikke tro det.
En tudse.
-Hvad? -Jeg fandt en tudse.
Hvor kom den fra? Kom den derfra?
Slik på den.
-Hvad? -Slik på tudsen.
-Hvorfor? -Det er godt. Lækkert.
Smag på tudsen.
Gør det nu, Derek.
Gør det så. Sådan.
Skrækkeligt.
-Dougie, jeg har slikket på en tudse. -Ja.
-Hvad har du? -Jeg har slikket på en tudse.
-Har du slikket på en tudse? -Ja.
-Hvorfor gjorde du det? -Kev sagde, jeg skulle.
Hvorfor lytter du til ham?
Hvorfor sagde du, han skulle det, din nar?
Dougie, fugleunge.
-Hvad er det? -En fugleunge.
En fugleunge, der er faldet ned.
-Du skulle ikke have taget den, Derek. -Den er syg.
Ja, den er døende.
-Den ryster. -Den er døende.
Ja, men den er faldet ud af tingen.
Jeg har en fugleunge.
Nødsituation, alle sammen. Jeg har fundet en fugleunge.
Hannah, jeg har fundet en fugleunge.
Den faldt ud af reden, så... Den er svag og alt sådan.
Ring til dyreværnet.
-Det kan jeg ikke, Derek. -Hvorfor ikke?
Du bør lægge den tilbage, hvor du fandt den.
Nej. Hvad nu, hvis en kat, skade eller sådan snupper den?
-Læg den et sikkert sted, Derek. -Nej, nej. Ring...
-Ring efter Rolf Harris! -Nej. Vær nu ikke fjollet. Det kan jeg ikke.
-Ring efter Bill Oddie. -Ring efter Bill Oddie.
-Jeg ringer ikke til Bill Oddie. -Nej?
Jeg har ikke hans nummer.
Det her er kvalmende.
Hvad skal vi gøre?
Han lever i en drømmeverden, ikke sandt?
En pjusket fugl ser lidt syg ud, og han vil ringe til Bill Oddie.
Her er et par gamle fugle,
men vi ringer ikke efter The Goodies, vel?
Er du okay?
-Derek? -Hvad?
-Har du ringet efter en ambulance? -Hvad?
Har du ringet efter en ambulance?
Har du ringet til skadestuen?
Det var jeg nødt til. Ingen hjalp, og fuglen var døende.
Der er vist en, der ryger i spjældet!
Derek, hvad har du tænkt dig at sige?
Jeg siger bare sandheden. Joan siger...
Har I ringet efter en ambulance? Har nogen brug for hjælp?
Ja.
Det var til mig.
Beklager, jeg gik i panik.
Jeg følte mig ilde tilpas, så Derek ringede for at være på den sikre side.
Ja.
Har du det okay? Ingen smerter i armene?
Ingen ømheder eller lignende?
Undskyld mig. Min fugl er skidt tilpas.
Jeg fandt den. Den var faldet ud af reden.
Kan du redde den?
Den er faktisk død.
-Hvad? -Den er død.
I fremtiden er det nok bedst at lade dem blive, hvor de er.
Tak.
-Har du spist i dag? -Nej.
Du bør tage lidt at spise så, Marge.
Hej!
Hvad laver du her?
Vi skulle jo spise frokost sammen.
-Skulle vi? -Ja.
Jeg kan ikke...
Okay.
Vil du have en kop te?
Nej, jeg bør spise.
Det gør ikke noget.
Jeg bliver ved med at skuffe ham.
Det er skidt, men sådan er jobbet.
Nogle gange bliver han her, men det er ikke fair over for ham.
Men hvad kan jeg gøre?
Frem med dem.
På en række.
Vi laver kage til loppemarkedet.
Til finansiering. Vi er selvfinansierende.
Og vi køber ingredienserne og laver dem selv.
Koster intet, og så sælger vi dem med profit,
ren The Apprentice, ikke?
-Kev hjælper, ikke sandt? -Jo.
Men ikke Dougie. Han holder øje med Kev,
så han ikke laver noget forkert.
Åh, nej. Jeg glemte det.
Jeg vejede melet deri, og Hannah sagde, jeg aldrig måtte bruge den vægt igen.
-Hvorfor? -Han vejer sin slambert på den.
225 gram ren blodpølse
på vej lige imod dig.
Jeg samler bare lidt småting ind til loppemarkedet.
Småting og stumper.
Jeg ville holde dem ugentligt. Så kunne vi få ryddet op.
Jeg samler småting ind, som ligger og flyder. Bare skrammel.
Skrammel på alle værelserne.
Jeg har ikke været her endnu, men der er skrammel,
som jeg forhåbentlig kan sælge på loppemarkedet.
Der må være andre end dem, der vil have det.
Men det er alt sammen skrammel.
Til loppemarkedet spørges: "Hvad er den til?" Pas.
Hvorfor ikke bare have den der?
Det her ser nok skidt ud.
at jeg går ind på værelserne uden dem
og bare tager ting til loppemarkedet,
men vil de virkelig savne det?
Se. De her er den slags ting, jeg snakkede om.
Hvad laver den der?
En porcelænsfrø. Ting som den.
Loppemarkedet.
-Farvel. Vi ses, Derek. -Farvel.
-Vi ses. -Farvel, søde. Vi ses.
Af sted til loppemarkedet.
-Vi ses senere. -Farvel.
Kom bare af sted. Ja, jeg har avisen.
-Hvor skal de hen? På loppemarkedet. -Ja.
Det gør vi os ikke i.
Nej. Alt er nyt, alt.
Hvorfor overhovedet tage på dem? Der er beskidt over alt.
Jeg donerer ikke engang til loppemarkeder eller genbrugsbutikker.
Vi brænder det bare, ikke sandt?
Så får rakkerpakket ikke fingrene i det.
Shelley er Marges datter.
Ja, hun er...
Hun er en snerpet ko.
Er det for ondt?
Nej, hun er en snerpet ko.
Det er min ring, ikke, mor?
Hun efterlader den til mig.
Nej.
Vi får at se.
Den er egentlig allerede min, ikke?
Jeg er ikke færdig med den endnu.
-Jeg går med den, til jeg kradser af. -Ja, men du har lovet mig den.
Du kan ikke fortryde det nu.
-Min Stan gav den til mig. -Min far.
Den er smuk.
Han solgte sin bil for at kunne købe den.
Men livet går videre.
De er kommet efter ringen, ikke?
Det er så tydeligt. De vil have ringen, når hun dør.
Gid, jeg kunne tage en snak med Marge
og sige: "Hvorfor sælger du den ikke?
"Sælg ringen, få lidt penge og nyd den sidste tid, du har tilbage.
"Tag til banko, køb gin, smid om dig med penge.
"Bare gør noget med det, så Shelley ikke får den."
Det irriterer mig.
Hvad sagde du, da han sagde, at han havde solgt sin bil?
At han var en idiot.
Men jeg vidste, han var manden for mig.
Det må være skønt at være så elsket.
Det var det.
Men vi må vel hellere komme af sted, ikke?
Vi har bedre ting at tage os til.
Bilen skal fyldes op med benzin.
Okay, mor, hav en skøn middag eller sådan.
Kom så.
Farvel så.
Hvem vil have en kop te?
-Hej. -Er du klar?
-Tom! Vi er underbemandede. Lad... -For fanden da.
-Tom! -Glem det. Det er ligegyldigt.
Nej, nej. Kom... Tom, stop. Vent. Kom tilbage et øjeblik! Kom tilbage.
-Hvad? -Gå nu ikke sådan.
Jeg fremstår som en idiot.
Hvis det vil være sådan her hver dag,
-hvad er så meningen? -Vent.
Hvis du ikke vil ses, så sig det.
Det vil jeg, men vi er underbemandede. Jeg vil virkelig ses.
-Jeg lover, vi kan ses i morgen. -Lov mig det.
Stop nu. Du er højrøstet. Du behøver ikke blive oprørt.
-Det er ikke personligt. -Jeg reserverer et bord et sted.
-Fantastisk! Lad os gøre det. -Ja?
-Reserver et bord. -Godt.
-Klokken 19 i morgen så. -Godt.
-Okay. -Det lyder sjovt.
-Det er fint så. -Ja.
-Kom tilbage til arbejdet så. -Javel.
Okay.
Den har bare brug for et nyt batteri. Den bør virke nu.
Det er til lydstyrken,
skru op for tv'et på den, skift kanal på den.
-Okay, lydstyrke og kanal. -Dougie!
Det er kanal, kanal...
-Dougie! -Ja?
Jeg kan ikke tro, hvor heldig jeg er.
Jeg købte den på loppemarkedet.
-Hvorfor købte du dog den? -Hvad?
-Hvorfor købte du den? -Til at stå sammen med den anden.
Der er ingen anden. Det er den, vi gav væk.
-Den stod der i morges. -Hvad?
Det er skrammel. Du fik den med for at sælge den.
Loppemarkedet skulle skille os af med det skrammel.
Stop med at kigge derover. Det er den samme som i morges.
Vi solgte den, fordi det er skrammel. Og nu har du købt den tilbage.
-Ja. -Ja, men vi har ikke brug for den.
Derek, gider du godt stoppe med at kigge derover?
-Der er kun den, du bliver ved... -Hvorfor ikke?
Fordi hvorfor lave to af dem? Hvorfor lave...
Giv mig den. Hvorfor lave to af den?
Kig på den.
Hvorfor lave to af den?
Den blev lavet i Kina.
De lavede en
og stoppede maskinerne, da de så, hvad de havde lavet.
Vi har ikke brug for flere af den i denne verden.
Og du har taget den med tilbage. Den var muligheden for at slippe af med den.
Okay. Skal jeg stille den, hvor den anden stod?
Ja, hvis du vil.
-Og så... -Utroligt!
Hvor er den anden så? Den har vi brug for nu.
Der var ikke nogen anden, Derek.
-Det der er den. -Ja.
-Der har kun været én. -Ja.
Men så købte jeg en til.
-Hvor er frøen, der stod der? -Hvem fanden ved?
-Min yndlingste frø? -Utroligt. Jeg har klokket i det.
Muligheden for at slippe af med skrammel, og så køber han det tilbage.
Det hele er bare så frustrerende.
Heldigvis fandt jeg denne, hvis den anden er væk.
Ja.
Jeg går tidligt for en gangs skyld.
Jeg er kun blevet en time for længe.
Jeg skal på restaurant. Fransk.
Hun er ilde tilpas.
Så Theresa hjælper hende i seng.
Hun har ringet efter en læge.
Og hun har ringet til Hannah, da hun er gået i panik.
Hannah får hende til at falde ned.
Hannah. Ja.
Hvordan har hun det?
Tom.
For fanden da, hun er fin. Det indså jeg slet ikke.
Jeg vidste, hun var fin.
Nej, du forstår ikke.
-Han forstår det bedre end dig. -Nu blander du dig igen.
Fokusér på dit skide stik.
Hvorfor kommer der altid mundlort ud, når du åbner munden?
Du er en kedelig tumpe.
Jeg ringer til dig senere. Farvel.
-Vi ses senere. -Ja, måske.
Hej.
Hvordan har du det?
-Hannah, søde. -Er du okay?
Jeg troede, du var gået hjem.
Tænk ikke på det, han er gået i vrede.
Så rend efter ham.
Jeg vil hellere være her hos dig.
Er du bange for, jeg måske dør?
"Arbejdets larm er faldet til ro,
"endnu en dag er gået, og mørket er over os.
"Fred! Fred! Blot dit portræt
"for dets ærgrelser og hvil dig.
"Din daglige runde er gjort med..."
"Min hemmelige penis, som min mand ikke kendte til."
-Hej. -Hej.
Jeg tænkte, jeg ville bringe restauranten til dig.
-Det er McDonalds og vin. -Jeg kan lugte McDonalds.
-Ja. Vil du smage? -Ja, tak.
-Okay. -Tak.
Hvordan har hun det?
Er det slemt?
Jeg er dog ikke død endnu.
Jeg er tørstig.
Gider du hente mig en kop te?
Ja, selvfølgelig. Jeg kommer straks.
-Jeg henter teen. -Okay.
Hvornår har du så tænkt dig at fri?
Vi har kun set hinanden i kort tid.
Du har smagt på godterne,
nu bør du gifte dig med hende.
Jeg har ingen penge.
Og?
Jeg har end ikke en bil at sælge for at kunne købe en ring.
Så må du hellere give hende den her.
Nej, jeg kan ikke tage imod den.
Jeg giver den ikke til dig.
Jeg giver den til Hannah.
Hvad så, hvis vi ikke bliver gift?
Så er du en idiot.
Tro mig, du er ikke en fangst.
Charmerende.
Det er en af de sværeste dele af jobbet.
Det er dog en del af jobbet.
Det er en del af livets gang.
Godmorgen, Derek. Marge sov ind i nat.
Hun led ikke.
Jeg kan ikke holde det ud.
Jeg elsker at arbejde her, men jeg er altid trist.
Jeg bliver her dog for at hjælpe dem, der stadig er i live.
Når de er døde, er de ikke triste længere,
og jeg vil hellere være trist, end at alle andre er det.
Han græder, og han bliver frustreret.
Han forbander sine venners død. Hans familie, egentlig.
Men han er professionel, for det drejer sig ikke om ham.
Han spørger kun: "Hvad kan jeg gøre?"
Og uanset hvor svært det er, så gør han det.
Og det er ikke let, da alle er forskellige.
Der er ikke kun ét svar.
Jeg har haft beboere, der græd
og spurgte, hvorfor de dog blev holdt i live.
Og i den anden ende af lokalet
sidder en 90-årig, som stadig føler sig som en 25-årig indeni,
og som vil løbe rundt, hoppe over en mur
og fortsætte deres eventyr.
Og jeg stopper dem, da det ikke er sikkert.
Men Derek, han ville finde en stige.
Hej, er du okay?
-Ja, hvor er ringen? -Undskyld mig?
I giver mig en pose med hendes skrammel. Hvor er ringen?
-Jeg ved ikke... -Ringen?
Alle hendes ejendele er deri, Shelley.
-Jeg ved ikke... -Men ikke den, okay?
Jeg kender jer, hvorfor I tager jobbet.
-Hvad antyder du? -Så I kan tage, hvad I vil.
Ring til politiet. Ringen er her ikke.
-Ring til politiet. -Et øjeblik. Fald ned!
Du gør alle oprørte. Hvad antyder du?
Ingen har taget den. Tom har den.
-Hvad? -Tom vil...
Marge gav Tom den til, når han og Hannah skal giftes.
-Virkelig? -Ja.
Godt. Så må du hellere ringe til Tom.
Vent lige et øjeblik.
-Er du sikker, Derek? -Ja, jeg var der.
Hun gav den til Tom og sagde: "Den er til, når du skal giftes med Hannah."
Ring du hellere til ham Tom.
-Okay, jeg ringer til Tom. -Ja.
Giv mig et øjeblik.
Kigger hun på mig? Hun bliver ved med at kigge på... Tom.
-Hun vil have ringen tilbage. -Har du ringen?
-Ja. Er det din ring? -Ja.
Ja, men jeg fik den, så jeg kunne give den til hende,
hvis jeg ville fri til hende engang, så...
Hvor dejligt!
Men hvis det skete, ville vi tydeligvis finde en anden, så...
Ja, godt, find en anden. Giv mig ringen, tak.
Det er ikke retfærdigt.
Det er ikke din ring.
Han fik den for at give den til hende. Det har intet at gøre med dig.
-Det var hendes ønske. -Bør han arbejde her?
Hvad? Undskyld, hvad mener du?
Du ved...
-Hvad? Sig det. -Hvad foregår her? Hvem er du?
Jeg er hendes datter. Hvem er du?
Du må være stolt, når du kommer her, hvad?
-Det er jeg faktisk. -Er du?
Som en skide skade for at tage det, der skinner.
Du var skide ligeglad med din mor.
Det er Hannah, der har taget sig af hende.
Nej. Jeg havde travlt.
-Havde du travlt? -Ja.
Det er lige meget nu. Din mor er død.
Men du har hendes ring, ikke?
-Har du ringen? Passer den? -Ja.
Passer den? Skønt.
Du har ringen, så skrid. Skrid!
-Okay, tak. -Ja, skrid med jer.
Og tag kassen med jer. I glemte den.
Din mors minder er heri, men det er du ligeglad med, ikke?
-Det giver mig kvalme. -Kom så.
Som om, hun har brug for smykker! Skide Mr. T.
Jeg må hellere tilbage til arbejdet.
-Godt gået, kammerat. -Hvad?
Lad dem aldrig få dig i snor.
Nej, forbliv på fri fod på jagt
med din trofaste gøb i bukserne og skyd, hvad du kan.
Har du overhovedet haft sex med en rigtig kvinde?
Som i en intelligent, attraktiv,
ikke-sindslidende, ikke-alkoholiker, ikke-misbruger, sansende kvinde?
Hvad er der så tilbage?
En normal kvinde.
Vi kan ikke alle være så kræsne.
Det var godt at snakkes.